Александър Пушкин
Война

Превод от руски: Вътьо Раковски, —

chitanka.info

Война[0]

Война! Най-после шум

от знамената бранни вече иде!

Ще видя кръв, на отмъщението празника ще видя.

Ще засвисти край мен суровият куршум.

И колко силни впечатления

за моята душа и моя ден!

Стремителното опълчение,

тревогите, звъна на меч над мен

и в съдбоносното сражение

загинал воин, вожд победен!

Предмет на гордо вдъхновение,

те ще събудят моя гений! —

За мен и покрива на стана ще е нов,

и огъня, и чуждото крещене,

гърма на пушките и барабанния вечерен зов,

и на смъртта очакването в мене.

Ще се родиш ли, сляпа страст за слава, в мен,

ти, жажда на смъртта и разярение на героя?

Венец ли двоен ще получа някой ден,

на край жесток ли ме осъди участта на боя?

С мен всичко ще умре: мечтите, младостта,

сърдечен плам свещен, възвишено стремление

й спомена за свой, за близък на света,

на творчеството ми напразното вълнение

и ти, и ти, любов!… Нима ни бранен път,

ни труд военен, нито глъч на горда слава

не ще привичните ми мисли заглушат?

Отровна мъка ме стопява:

смутен, от мене бяга всякакъв покой,

душата ми лен тягостна е овладяла…

Защо се бави още този бой?

Защо войната още не е закипяла?

[0] Напечатано в „Полярная звезда“, 1823 г. Написано на 29.XI.1821 г. Стихотворението е вдъхновено от гръцкото въстание. Пушкин е имал намерение да воюва на страната на въстаналите. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.